VÄGEN ÄN SÅ LÄNGE
Är det här Ruby? Hon är en demon.
Hon heter Lilith. Hon gillar inte dig.
- Hur lång tid fick du? - Ett år.
- Visste du att Lilith har Deans kontrakt? - Ja.
Du har två månader kvar. Du ska inte till helvetet.
Det är inte Ruby. Det är Lilith!
- Var är Ruby? - Jag skickade bort henne.
Buss på.
Hjälp mig nån!
NU
Hjälp...
Översatt av: Jack87 & Monstr0us www.SweSub.nu
Hallå?
September...
Numret som du försöker nå är inte anträffbart.
- Bobby? Det är jag. - Vem?
Dean.
- Vem är det här? - Lyssna på mig.
Det är inte roligt. Ringer du igen så dödar jag dig.
Överraskning.
- Jag kan inte... - Inte jag heller.
Men här är jag.
- Det är jag! - I helvete heller.
Du heter Robert Steven Singer. Du är den närmaste jag har.
Det är jag.
- Jag är ingen formförändrare. - Då är du en gengångare.
Om jag var nåt av det, skulle jag då kunna göra så här?
Dean?
Det är vad jag har försökt att säga.
- Det är roligt att se dig igen. - Detsamma.
- Hur lyckades du rymma? - Jag vet inte.
Jag vaknade upp i en kist...
- Jag är ingen demon. - Ledsen.
Kan inte vara nog försiktig.
- Det här är inte klokt. - Sjung ut i kör bara.
Dina inälvor var utslitna och du har varit begraven i fyra månader.
- Även om du lyckades rymma så... - Borde jag se lite mer köttig ut.
- Vad minns du? - Inte mycket.
Jag minns att jag var en tuggleksak.
Sen så låg jag i landet nedanför.
Sams nummer fungerar inte. Han är väl inte...
- Han lever. Vad jag vet i alla fall. - Bra.
- Var är han? - Jag har inte hört av honom.
- Lät du honom åka iväg ensam? - Han ville verkligen det.
- Du skulle ha hållit koll på honom. - Jag försökte.
Det har inte varit lätt, varken för honom eller mig.
- Vi begravde dig. - Varför begravde ni mig?
Jag ville salta och bränna dig. Men Sam vägrade.
- Det är jag glad för. - Han sa att du behövde en kropp.
- Det var allt han sa. - Vad menar du?
Han var tyst... riktigt tyst.
Sen så stack han. Och svarade inte när jag ringde.
- Jag försökte hitta honom. - Fasen, Sammy.
Han fick hem mig. Men inte på ett bra sätt.
- Vad gör dig så säker? - Du skulle ha sett det.
Det var som om en bomb gick av. Sen så var det en kraft, en närvaro.
Som bara blåste förbi mig.
Och sen det här.
- Vad i helvete? - En demon måste ha räddat mig.
- Men varför? - För att hålla sin del av avtalet.
- Tror du att Sam gjorde ett avtal? - Det är vad jag skulle ha gjort.
Jag har ett telefonkonto hos er och jag har tappat min telefon.
Skulle ni kunna sätta på GPS:n?
Namnet är Wedge Antilles. Pin-koden är 2474.
Tack.
- Hur kände du till namnet? - Vad är det jag inte vet om honom?
Varför flaskan? Är föräldrarna bortresta?
Som jag sa, så har det inte varit lätt.
Visst.
- Sam är i Pontiac, Illinois. - Alldeles vid där du planterades.
Vilken slump, va?
Var är den?
- Var är vadå? - Pizzan, som kräver två stycken.
Jag tror att det är fel rum.
Tjänare, Sammy.
- Vem är du?! - Som om inte du gjorde det här!
Det är han, Sam. Jag har redan gått igenom det här.
Jag vet.
Jag ser fantastik ut.
- Så, är ni typ... tillsammans? - Va? Nej.
Han är min bror.
Jag fattar... tror jag. Jag borde nog gå.
Ja, det är nog bäst.
- Så, ring mig. - Visst, Kathy.
- Christie. - Visst.
Så, vad kostade det?
Tjejen?
- Jag betalar inte, Dean. - Det är inte roligt, Sam.
Att få mig tillbaka. Vad kostade det?
Bara din själ, eller nåt ännu värre?
- Tror du att jag gjorde ett avtal? - Precis.
- Det gjorde jag inte. - Ljug inte för mig.
- Jag ljuger inte. - Vad händer nu då?
Är jag ute och du är inne?
- Jag ville inte bli räddad så här. - Jag önskar att jag hade gjort det.
Säg sanningen!
Sanningen är att jag försökte allt. Jag försökte öppna helvetesporten.
Jag försökte att ta mig in, men ingen demon gick med på det.
Du ruttnade i helvetet och jag kunde inte göra nånting åt det.
Så, jag är ledsen att det inte var jag.
- Jag är ledsen. - Det är okej, Sammy.
Du behöver inte be om ursäkt. Jag tror dig.
Jag är glad att Sams själ fortfarande är intakt.
Men det skapar ännu en knepig fråga.
Vem räddade mig om inte du gjorde det?
- Vad sysslar du med här? - När jag insåg att jag inte kunde rädda dig.
- Så började jag att leta efter Lilith. - Ensam?
Vem tror du att du är? Din farsa?
Jag är ledsen, jag borde ha ringt. Jag var rätt nere.
Jag kan verkligen känna din smärta.
Hursomhelst, så spårade jag några demoner från Tennessee-
- och de bokade in sig här igår morse.
- När jag rymde. - Tror du att de är här för din skull?
Men varför?
En demon räddar mig och nu det här. Det måste hänga ihop.
- Hur mår du, förresten? - Jag är lite hungrig.
- Känner du dig som dig själv? Eller...? - Demonisk?
- Hur många gånger ska jag få bevisa det? - Demoner hjälper en bara inte.
- Dom vill ha nåt saftigt tillbaka. - Jag mår bra.
Vi har en hög av frågor och ingen spade. Vi behöver hjälp.
Jag känner en psykisk, hon kan kanske hjälpa oss.
- Det är värt ett försök. - Jag kommer strax.
Vänta.
Du vill nog ha tillbaka den här.
- Tack. - Ingen orsak.
Hur var det, Dean?
Helvetet?
Vet inte, jag måste ha svimmat.
Jag minns ingenting.
Tack gode gud för det.
Hon bor ungefär fyra timmar härifrån.
Försök att hänga på.
Jag antar att du vill köra.
Jag hade nästan glömt.
Hej, älskling. Har du saknat mig?
- Vad i helvete är det där? - En iPod.
- Du skulle ju ta hand om henne. - Jag trodde att det var min bil.
Du skojar?
Det är fortfarande en sak som stör mig.
Kvällen som jag blev biten.
Hur kom du undan? Jag trodde att Lilith skulle döda dig.
- Hon försökte, men kunde inte. - Vad menar du med det?
Hon riktade ett starkt ljus mot mig.
Och... jag fick inte en skråma.
- Som om jag var immun. - Immun?
Jag vet inte vem som blev mest förvånad.
Hon hade rätt så bråttom iväg.
- Ruby då? Var är hon? - Död eller i helvetet.
- Har du använt dina mystiska förmågor? - Nej.
Är det säkert? Nu när du är immun och allt.
Vad det nu än betyder.
- Vad annat konstigt har du sysslat med? - Ingenting.
Du ville inte att jag skulle gå den vägen, så jag lät bli.
Det var ju praktiskt taget din dödsönskan.
Låt det vara så.
Bobby!
Det är underbart att se dig igen.
- Är det här pojkarna? - Sam, Dean. Pamela Barnes.
- Den bästa psykiska i hela staten. - Hejsan.
Dean Winchester. Tillbaka från helvetet.
- Gör dig till en sällsynt individ. - Om du säger så.
Stig på.
Har du hört nåt?
Jag frågade ett dussin andar.
Ingen verkar veta vem som släppte ut din grabb eller varför.
- Vad ska vi göra? - Ta reda på vem som gjorde det.
- Du ska väl inte tillkalla den hit? - Nej.
Jag vill bara tjuvtitta på den som en kristallkula utan kristallen.
Jag ställer upp.
Vem är Jesse?
- Det varade inte för alltid. - Hans förlust.
Kanske är din vinst.
- Jag är så på. - Hon kommer att äta dig levande.
- Jag kom precis ut ur finkan. - Du är också bjuden.
Du är inte bjuden.
Håll varandra i händerna.
Jag måste ta på nåt som vårt mystiska monster vidrört
- Han tog inte på mig där. - Mitt misstag.
Jag åkallar, frammanar och befaller dig. Visa dig inför den här cirkeln.
Nej. Ledsen, Castiell. Jag är inte lättskrämd.
Den viskar till mig, varnar mig att backa undan.
Jag åkallar och befaller dig - visa ditt ansikte.
- Du kanske ska sluta. - Jag är nästan klar.
Jag befaller dig - visa ditt ansikte. Visa ditt ansikte nu!
Ring efter en ambulans!
Jag kan inte se.
- Vad sa Bobby? - Pam är stabil och har lämnat intensiven.
- Och blind på grund av oss. - Och vi vet inte ens vad det är.
Det är inte riktigt sant. Vi har ett namn - Castiell.
- Vi kanske kan kalla på den. - Du är galen.
- Vi måste, efter vad han gjorde. - Pam fick sina ögon bortbrända.
- Och du vill kalla på den? - Har du nåt bättre förslag?
Jag följde efter några demoner hit. Så vi får leta efter dem.
Nån måste ju veta nånting.
- Vill du ha dricks? - Jag trodde du letade efter oss.
Dean... till helvete och tillbaka.
- Är inte du tursam? - Sån är jag.
Så du fick lämna hålan. Vad gör dig så speciell?
Jag vill tro att det beror på mina rosa bröstvårtor.
Jag vet inte. Jag vet inte vem som drog ut mig.
Visst. Du gör inte det. Att ljuga är en synd.
Jag ljuger inte.
Men jag vill ta reda på det. Så varför kan inte du ta och dra nu.
Akta din ton. Jag kommer dra tillbaka dig till helvetet personligen.
- Nej, det kommer du inte. - Inte?
För då skulle du redan ha gjort det.
Du vet inte vem som släppte lös mig. Och du är lika rädd som oss andra.
Du letar efter svar.
Det kanske var en turboladdad ande? Eller Godzilla?
Eller nån riktig höjdar demon. Men jag gissar på att du inte vet nåt.
För vem det än var. Så ville de ha ut mig.
Och de är mycket starkare än du. Så varsågod. Skicka tillbaka mig.
Men kom inte krypande tillbaka när de står där med facklorna.
Jag ska slita ut lungorna ur halsen på dig.
Precis vad jag trodde.
Vi drar, Sam.
För pajen.
- Jädrans, det var nära ögat. - Vi ska väl inte bara lämna dem där inne?
- Det är tre av dem. Vi har bara en kniv. - Jag har dödat mycket mer demoner.
Inte längre. Den smarta brorsan är tillbaka.
- Vi måste döda dem. De är farliga. - De är rädda för den som drog ut mig.
Vi har att göra med en elak jävel. Vi tar en sak i taget.
Hur mår du?
Förutom kyrkklockan klingade i mitt huvud... Toppen.
- Vad gör du? - Åkte för att köpa en burgare.
- I min bil? - En vana, förlåt. Vad gör du uppe?
Bobby är tillbaka. Vi ska ta en öl.
- Okej, spara en till mig. - Visst. Vi hörs.
- Varför berättade du inte för honom? - För han skulle stoppa oss.
- Från vadå? - Kalla på den där saken.
- Du kan inte mena allvar. - Som en hjärtattack.
- Det är sen eftermiddag, gumman. - Vi vet inte ens vad det är.
Därför måste vi vara redo.
Vi har den stora magiska kniven. Ett vapenarsenal i bakluckan.
- Det här är en dålig idé. - Håller med. Men vi har inget val.
Vad det än är, så är det ute efter mig.
Jag har ingenstans att gömma mig. Vi måste stå upp för oss själva.
- Vi kan behöva Sam för detta. - Han har det bättre där han är.
- Dina ögon. - Jag kan känna lukten av din själ.
- Du såg det. - Jag såg det.
Vad var det?
Slutet. Vi är döda. Vi är alla döda.
- Vad såg du? - Far åt helvete.
Lustigt... Jag skulle precis säga samma sak till dig.
Fan också.
Du blir bättre och bättre, Sam.
Vad fan är det som pågår, Ruby?
Jag önskar att jag visste.
- Vi tror att en demon släppte ut Dean. - Inte en chans.
Människosjälar släpps inte ut ur helvetet och tillbaka till deras kroppar så lätt.
Killen blöder, marken skakar. Det är kosmiskt.
Ingen demon kan göra det. Inte ens Lilith.
- Vad kan det? - Inget jag nånsin har sett förut.
Vilken konstnär du är.
Fällor och talismaner från varje tro i världen.
- Hur går det? - Pålar, järn, silver, salt, en kniv.
Vi är i stort sett klara att fånga eller döda nåt jag aldrig hört talas om.
- Det här är fortfarande ingen bra idé. - Jag hörde dig första gången.
Ska vi ringa i klockan?
Miljonfrågan.
Ska du berätta för Dean om vad vi håller på med?
Jag ska bara komma på hur jag ska säga det.
- Jag behöver tid, okej? - Han kommer att bli förbannad.
Han kommer att bli förbannad ändå. Han gillar inte alls den psykiska delen.
Jag kanske ska ligga lågt för ett litet tag.
Jag är inte precis i din brors fanklubb.
Han är din bror och jag ska inte komma emellan er.
Jag vet inte om det jag gör är rätt. Jag vet inte ens om jag litar på dig.
- Tack. - Jag vet att jag räddar människor...
...och stoppar demoner. Det känns bra.
Jag vill fortsätta.
Är du säker på att det är rätt ritual?
Förlåt. Lättretlig, va?
Det kanske bara är vinden.
Vem är du?
Jag är den som räddade dig från underjorden.
Tack för det.
Vi måste prata, Dean.
Ensamma.
- Din vän lever. - Vem är du?
- Castiell. - Vad är du?
Jag är en Guds ängel.
Stick härifrån. Sånt existerar inte.
Det här är ditt problem. Du har ingen tro.
Vilken ängel du är.
Du brände den stackars kvinnans ögon.
Jag varnade henne att inte spana på min sanna skepnad.
Den kan vara förkrossade för människor.
Det kan också min riktiga röst vara... men det vet du redan.
Du menar bensinstationen och motellet?
Var det du som pratade? Dämpa ner dig nästa gång.
Det var mitt misstag.
Speciella människor, kan förstå mig.
Jag trodde att du var en av dem. Jag hade fel.
Och vad är det du säger nu? Vilket heligt konto använde du?
- Det här är ett kärl. - Har du besatt nån stackare?
- Han är en uppriktig man. Han bad om det. - Jag köper inte det här.
- Så vem är du, egentligen? - Jag sa ju det.
Och varför skulle en ängel rädda mig från helvetet?
Bra saker händer, Dean.
- Inte enligt min erfarenhet. - Vad är det?
Du tycker inte att du förtjänade att bli räddad.
Varför gjorde du det?
För att Gud beordrade det.
För att vi har ett jobb åt dig.
Översatt av: Jack87 & Monstr0us www.SweSub.nu